6.+QR-koder+i+undervisning

QR-koder i undervisning
Som tidligere nævnt er der typisk to forskellige måder, hvormed man kan anvende AR: Marker og markerless. Metoder med marker er mest udbredt i forbindelse med anvendelse af QR-koder, men der kan være andre ’udløsere’ af en given repræsentation som eksempelvis billeder og tegninger. I det følgende vil jeg kun se på anvendelse med QR-koder – og der er da heller ingen principiel forskel på anvendelsen af de to. Det er indtil videre mere teknisk krævende at anvende billeder og tegninger, men dybest set gør de det samme som QR-koden. Metoden markerless er ikke nær så udbredt endnu, men den vinder mere frem. Igen har det at gøre med udviklingen af teknikken bag metoden. Den GPS mange har siddende i deres bil er en markerless AR, som gør det muligt, at chaufføren lettere kan orientere sig ved hjælp af en overskuelig repræsentation af virkelighedens vejsystem, hvor repræsentationen er tilpasset bilens fysiske placering. I denne tekst har jeg valgt at dele det op ud fra de tekniske kriterier: marker og markerless. Jeg har altså ikke valgt at se på anvendelsesformer uafhængig af teknikken.

Udvidelse af analoge repræsentationer
Hvis man tager et kig på de mange forskellige beskrivelser af, hvordan QR-koder har været anvendt i undervisningen, så er det tydeligt, at mange af dem primært har været båret af at motivere eleverne/studenterne ved at gøre tingene lidt anderledes. Et eksempel, der ofte fremhæves, er ’skattejagt’, hvor eleverne sendes ud og ledes efter poster, der består af QR-koder, som eleverne skal aktivere og så svare på spørgsmål eller andet: se evt. QR Treasure Hunt. Her bliver QR-koder anvendt, fordi det er sjovt – og der er mange tilsvarende eksempler.

Instruktioner til repetition er også anvendt. Et eksempel er et ark med det periodiske system. Til hvert grundstof indtaler eleverne en lille lydfil med beskrivelser eller anvendelsesområder for grundstoffet. Disse optagelser linkes der til med QR-koder, som påhæftes et ark. Når eleverne så skal læse op på stoffet, har de adgang til disse ressourcer, hvor det kan støtte memorering.

Vedhæftning af koder på elevark eller lignende med trin-for-trin-instruktioner er også hyppigt anvendt. Hvis man har glemt, hvordan man griber en opgave an, så kan man ved hjælp af koden få repeteret en procedure, så man kan gå til opgaven. Dette kan også anvendes i (lære)bøger, hvor den trykte information kan tilføjes yderligere lag af informationer med QR-koder – igen er det mest oplagte videoer, der illustrerer et område. Der kan også være tale om dynamiske grafer, historiske lydoptagelser, henvisning til hjemmesider med mere uddybende behandling af et stof osv.

En yderligere anvendelse af QR-koder finder man i elevernes præsentationsarbejder. Det er en meget almindelig aktivitet, at eleverne fremstiller resultatet af deres arbejde som en plakat, en lille bog eller lignende. Disse arbejder kan augmenteres ved at indføje QR-koder, hvorved flere ressourcer gøres tilgængelige for forældrene, der ofte er målgruppen for denne type af aktiviteter. Man kan evt. se videoer af arbejdsprocessen, videoer om emnet som eleverne har fundet eller produceret eller lignende.

Denne meget ufuldstændige liste, hvoraf en del er hentet fra QR-koder i undervisning, viser, at QR-koder kan integreres i en række forskellige undervisningsaktiviteter. Helt elementært er det vigtigt at //motivere// eleverne til deltagelse i undervisningen, og det kan man gøre gennem varieret undervisningsformer. Støtte til //erindringen// af undervisningsstoffet er tilsvarende en kvalitet. En del læring består i at vide noget bestemt, at kende til noget, at huske noget. At kunne anvende //procedurer// til opgaveløsning eller forståelse af en problemstilling uden at være afhængig af talrige opslag forskellige steder eller lærerstøtte er en almindelig opgave for den lærende. Og endeligt viser det sidste af ovenstående eksempler, at QR-koder også understøtter de lærendes //egen fremstilling//.

Ovenstående opsummering af anvendelser læner sig en hel del af Blooms reviderede taksonomi for læring. Set i sammenhæng med digitale medier til understøttelse af undervisnings- og læringsaktiviteter kan taksonomien fremstilles således:

(Kilde: Mary Marotta: Integrating Technology to Support Differentiated Instruction. Se også Andrew Churches: Bloom’s Digital Taxonomy)

De beskrevne eksempler viser, at mange arbejdsprocedurer kan gøres enklere ved hjælp af et meget simpelt digitalt værktøj. Der er tale om at erstatte nogle besværlige processer med nogle enkle på samme måde, som en lommeregner erstatter langsommelige processer med hurtigere. Eller der er tale om udvidelser af én repræsentationsform med andre. Man kan betragte de fleste af eksemplerne som skalleringer – man har en forholdsvis lille repræsentation, som gøres meget stor gennem et komprimeret tillægsindhold.

QR-koder kan naturligvis anvendes uden for det skolebaserede område. Som sikkerhedsmærkater på farlige stoffer, kan en QR-kode give langt flere, mere nuancerede informationer, end der kan trykkes direkte på en flaske. Brugt i eksempelvis laboratorier kan dette understøtte hukommelse, ligesom der kan være henvisninger til procedurer for anvendelse. Instruktioner til brug af maskiner og apparater er ligeledes en oplagt mulighed, hvor informationen kan gøres tilgængelig enten som støtte for hukommelsen eller som hjælp til noget nyt.

Det sidstnævnte eksempel falder ind under Hamiltons ’skills training’, mens de øvrige befinder sig i gruppen med ’Enhanced Interactive Content’ – eller hvad jeg vil kalde ’udvidelser af analoge repræsentationer’.

Næste side